A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
Ki nem állhatom a rossz könyveket. És ön?
Ez egy kapcsolat. Egy megállapodás az író és az olvasó között,
és azonnal fel kell keltse az érdeklődésem.
Elvégre az idő értékes dolog.
Amiből ön biztosan nem szenved hiányt.
Nekem valóban több idő jut,
de az eltöltött idő minősége a lényeg, nemde?
Miért beszélgetünk erről?
Mert szeretnék elmesélni egy történetet. Kérem.
Mint látja, ez a játék már elkezdődött.
A huszár a királynőt fenyegeti.
- Huszár vagy királynő? - Fekete vagy fehér?
Ön dönt.
- A vesztes oldal. - Meglátjuk.
Mi történt miután elment a kolostorból?
Már korábban foglaltattam egy helyet az Angliába tartó Demeteren.
Biztos érdekes volt az út.
El se tudja képzelni.
Akkor mesélje el.
Ez egy hosszú és összetett történet.
A tengeren érdekes emberekkel lehet összefutni.
Javasolnám, hogy senkit se kedveljen meg túlságosan.
VÉRTENGEREN ÁT
Igen. Tedd meg!
Látta a kezem, kapitány?
Kapitány?
Látta a kezem?
YURI SOKOLOV A DEMETER KAPITÁNYA
Biztos, hogy ez az?
Erre a sírra mutatott rá.
Ez az, amelyikre a gyerekek panaszkodtak?
Ahonnan a sírás hallatszott.
Akkor nyissák ki.
Ezt a szerencsétlent élve temették el.
Nézze a kaparásnyomokat.
Ettől tartottam.
Látja?
Micsodát?
A koporsó 70 éves,
de a kaparásnyomok frissek.
HALOTT
Ó, Piotr, édes kisfiam.
Piotr!
Nagyon sajnálom, gyermekem.
Annyi terve volt.
Munkát kapott egy vitorláshajón.
Be akarta járni a világot.
De el sem hagyta ezt a nyomorult várost.
Piotr jó tengerész lett volna.
Ha szereted őt, gyermekem, tudod, mit kell tenned.
Csináld!
- Nem megy! - Csináld!
Itt írjon alá, Piotr.
Most megpróbállak visszahozni egy darabban.
Hányszor még?
Senki sem hibáztatta azért, ami történt.
Meg minek nekem két kéz?
Így könnyebb levest keverni.
Szóval köszönöm.
Lord és Lady Ruthven.
Megtiszteltetés.
Üdvözletem a Demeteren, uram, hölgyem.
Köszönöm. Most házasodtunk össze. Hát nem csodálatos?
Csodálatos. Gratulálok.
Hosszú lesz az út, ugye, kapitány?
Ó, az lesz.
Ne is álmodj róla, fiam.
Ő nem neked való. Tessék, igyál.
Következő.
Piotr.
Piotr, ugye?
Igen. Piotr, én vagyok az.
Tessék, igyál.
Mozgás.
Nézd csak.
Olyan zöld vagy, mint az arcod?
Biztos azt hiszed, ez mind nagyon furcsának
- és ijesztőnek tűnik. - Igen, uram.
Egyetértek.
Hány utas van?
- Hét. - Rakomány?
Salétrom, játékbabák, kén, föld, faszén.
Föld?
Vagy penész. Jó sok van belőle.
Mit kezdenek ezekkel a dobozokkal?
Ki tudja? Kit érdekel?
Biztos jobb, mint a főztöd.
Szerintem is.
Balszerencse...
ha nők is vannak a hajón.
Nekem elhihetik. Ez semmi jóra nem vezet.
- Mindenki megérkezett? - Egy utas hiányzik még, uram.
- Egy gróf... - Drakula gróf.
Elnézést, de mi?
- Valami baj van? - Ön együtt
utazott az utasokkal?
Az út Angliába négy hétig tart.
Mit gondolt, mit csinálok? Fekszek egy dobozban?
Ne, ne zavard.
Egy beteg utas.
- Beteg? - Tegnap este érkeztek.
Mind beteg.
Csak a kapitány láthatja őket. Menj a dolgodra.
Igen, uram.
Szeret hallgatózni?
- Elnézést, uram. - Nem.
Nem ítélkezem.
Az akcentusa.
Bajor, ugye?
Igen, uram.
Bajorország. De rég volt már.
Bocsásson meg.
A tengeri levegő teszi.
Farkaséhessé tesz.
Talán egy kis paprika?
Új vagy itt, ugye?
Nem fogod soká bírni.
A te fajtád ilyen.
- Milyen fajta az? - Nem tudom. Honnan jöttél?
- Beszterce. - Román, mint a másodtiszt.
Mi a baj a másodtiszttel?
Román.
Látni akartam a tengert.
Unalmas.
Azt hittem sose jutok ki abból a hülye kisvárosból.
- Még mindig. - Semmi se történt...
mostanáig,
de most itt vagyok.
Igen, itt vagy,
untatsz...
és román vagy.
- Sajnálom. - Tessék, idd meg!
Ez elhallgattat.
Amit elmeséltél,
- tudod, minek tűnik? - Uram?
Egy mesének.
Tetszik?
Paprika kell bele.
Csengess, fiú.
Vacsoraidő.
- Hé, mi ez? Törköly? - Uram?
Vidd vissza!
Ez nem elég jó.
Biztos, találunk valami jobbat a gazdádnak.
Nem neki. Nekem.
- A legjobbat akarom. - Akkor rossz hajón van.
- Dr. Sharma vagyok. - Nagyszerű.
Elnézést, ennek az úriembernek dolgozik?
Ő az emberem.
Fizeti a bérem.
A kettő nem ugyanaz.
Akkor ennek a vitának vége.
Süketnéma.
Szegénykém.
De a szeme még megvan.
Ó, igen.
Adisa.
Ne rendezz jelenetet!
Ez a házasság szükséges gonosz. Tudod jól.
Ne hívj többet az emberednek.
Fáj.
A hal a legbiztonságosabb választás.
- Tessék? - Víz vesz minket körül.
A hal remélhetőleg friss.
Nagyon odafigyelek arra, mit eszek.
- Én is. - Elnézést, de nem értem.
Mit nem ért?
Lement az ebédlőbe, de nem is eszik.
Imádom a társaságot és szeretem az embereket.
Akkor miért gyilkol?
Miért tépjük le a virágot?
Csatlakozhatok?
De még nem mutattak be minket egymásnak.
Mégis ismerősnek tűnik.
Kedves hölgyem, esküszöm, nem leszek tolakodó.
Augsburgi Valeria nagyhercegnő vagyok.
Én pedig Drakula gróf...
Havasalföldről.
Nagyon pimasz.
Már mondták.
Megkérdezhetem, miért utazik Angliába?
Meghívást kaptam.
Rokonságban állok a bajor uralkodóházzal,
de sajnos nem támogatnak.
Egy angol úriember le akarja írni életem történetét.
Értem.
És Mr. Balaur fizet.
Tudom, közönséges,
de ismerem az életmódom,
és a vagyonom úgy sorvad el, mint a fagy sújtotta bor.
És itt talál rám.
Kerepelek ezen a szivárgó koporsón, mint egy összeszáradt borsó.
Elnézést.
A németem nagyon berozsdásodott.
Megbocsátana egy pillanatra?
Jó estét, uram.
Nézze a holdat.
Nem akarom megijeszteni.
Elrontja az ízt.
Uram?
Kérem, uram!
Elnézést.
Kicsit tovább tartott, mint gondoltam.
Olyan szép éjszakánk van.
És a hold is gyönyörű.
De ahogy beszél...
Kiválóan beszél németül.
Ön túl kedves.
Úgy tűnik, többre emlékszem, mint gondoltam.
Nem árt felfrissíteni a tudást.
Megölte a legénység egyik tagját, hogy németül beszélhessen?
Nem érzi ezt pazarlásnak?
Az elbűvölő bajor akcentusa volt az egyetlen érdekessége.
És ki irányítja a hajót?
Képes ön önuralomra?
De a régi szép időkről mesélt nekem.
Micsoda összejövetelek.
A 18. születésnapomra
csodás ajándékot kaptam.
Sosem találja ki, mit.
- Találgasson. - Nem tudom.
- Találja ki. - Egy drágaköves tiarát?
Édesanyám vezetett le a nagy lépcsőn.
Azt hittem, a szívem azonnal kiugrik a helyéről.
- Kap még egy esélyt. - Egy póni?
Nem. A bálterembe vezettek.
Mama megfogta a kezem, és én kinyújtottam.
Az ajándékom selyempapírba volt csomagolva,
rózsaszín selyempapírba rejtették.
Szóval izgalmamban széttéptem.
És mikor nem bírtam tovább a feszültséget,
levettem a szemkötőt...
és megláttam, mi volt az.
Egy ananász.
Egy ananász azon a jéghideg télen.
Biztos varázslatosnak tűnt.
A császár saját üvegházából érkezett,
mint egy drágakő.
Tudtam.
Lehetetlen, de tudtam.
Ön az.
Igen, én vagyok az.
Valeria, micsoda tánc volt.
Igen.
Azon az estén tűnt el az édesanyám.
Igen.
Ki maga?
Táncolna velem újból?
- Mindenhol kerestétek? - Igen.
Portmann eltűnt.
Mikor jutunk már ki ebből a ködből?
Mintha követne minket.
Elnézést uram...
de nem kerestük mindenhol.
- Ezt hogy érti? - Hát...
a kilences kabinban nem kerestük. A maga parancsa.
Hát persze. A beteget nem kell zavarni.
Ott senki se bujkál, nem igaz?
Uram!
Az egyik utas, a nagyhercegnő.
Mi van vele?
Őt sem találjuk sehol.
A köd igazán érdekes.
Miért is?
Gondolom, jól jön a nap ellen.
Ismeri a mondást:
sose hagyjuk hátra az időjárást.
A hercegnőt keresi?
Hallott már Nelsonról, Piotr?
Nelsonról, uram?
Egy angol, Napóleon lelke.
Félszemű, félkarú. Semmi?
A fiatalok milyen hamar felejtenek.
Nelson admirálist a trafalgari csatában ölték meg.
A sebeibe halt bele.
Minél előbb vissza akarták juttatni Angliába.
Nemzeti hős.
A briteknek fontos az ilyesmi.
De Spanyolország távol van.
Nagyon meleg volt. Mit gondol, mit csináltak?
Hogy megőrizzék, beletették az admirálist egy rumos hordóba.
- Ne. - De így van.
Csak sajnos nem szóltak a legénységnek.
Amikor visszaértek Angliába,
rájöttek, hogy azok a szomjas matrózok
néha-néha beleittak a rumba
a Portsmouth-ba vezető úton.
Nem semmi íze lehetett annak a rumnak.
Na, derítsük ki.
Ne!
Ebben nincs holttest.
Köszönöm, Drakula gróf.
Nagyon új ez nekem.
- Nem hiszem, hogy sok hasznom veszik. - Piotr.
Ismertem egy Piotrt.
Futólag.
Mi értelme hajósinasokat heccelni?
Az ifjúság és a szépség bolondja vagyok.
Persze, mikor Angliába érünk
vizsgálat indul majd.
Továbbra is a rendelkezésükre állok.
Jó napot.
Köszönjük.
Két ember tűnt el egy éjszaka alatt.
Nagyok voltak a hullámok?
Nem tudom. Mélyen alszom.
És a felesége merre van, uram?
Nem csatlakozik hozzánk?
Dorabella kissé...
Hogy is mondjam? Elég kimerült, szegény.
Dorabella,
milyen varázslatos név. Dorabella.
Kényezteti a nyelvet.
Miért töltené itt az idejét,
ha Dorabella odalent van?
A jóból is megárt a sok.
Épp ellenkezőleg,
véleményem szerint a túl sok pont elég.
Paprika kell bele.
Jó társaság vagy, Piotr.
Na menj, moss fel valahol.
Igen, uram.
A barátaimnak Victor.
Jól van, Viktor.
Azt mondtam, a barátaimnak.
Sajnálom.
Istenem, ez túl könnyű.
Menj a dolgodra.
Nem tudtam, hogy itt vagy.
Mit gondolsz a fiúról?
Nagyon jó fiú.
- Gondolod? - Hát, román.
Talán ő hozta a balszerencsét.
Jónás.
Vagy talán a másodtiszt.
Miért?
Román.
Igen. De nők is vannak itt.
Általában a nők hozzák a balszerencsét.
Akkor a hajó fele gyanús. Még valaki?
A többi utas.
Igen, az utasok.
Hét utas.
Hét utas...
a Demeteren.
Most hat.
Szóval, most mi jön?
Mondtam, hogy szeretem a fiatalokat,
az éj meleg volt és lehetőségekkel teli.
Sok szörny van ebben a világban, Yamini.
Lények, amik megsebzik a lelked,
ha közel engeded őket.
De sosem hagyom, hogy bántsanak.
Esküszöm.
Jó estét.
Nem lenne szabad itt lennie. A kapitány parancsa.
Olyan meleg van odalent.
Hol vagyunk?
Görögország partjainál.
Tehetek egy kört?
Persze.
Legyen óvatos.
Az leszek.
Ne is álmodj róla.
- Meleg van, ugye? - Istenem.
Nem. Azt nem mondanám.
Sajnálom. Még nem találkoztunk. Drakula gróf vagyok.
Lady Ruthven.
Tudja, nem kellene kettesben maradnom önnel.
A férjem szerint eltűnt két ember.
És itt vagyunk mi, csak két ember.
Nem éreztem magam túl jól.
A tenger teszi. Vacakul érzem magam.
- De ma jobban vagyok. - Nem.
Ma este remekül fest.
A férje nagyon szerencsés ember.
Minden bizonnyal,
de én is az vagyok.
Olyan jóképű,
és annyi gyerekünk lesz. Sok-sok gyerek.
Egy olyan embernek, mint ön, ez biztos unalmas.
Egy ilyen embernek, mint én, ez maga a csoda.
Jaj nekem,
van valami önben, ami szinte követeli az udvarlást.
Illő-e egy újdonsült feleség számára ilyen bizalmas témákat megvitatni
egy jóképű idegennel?
Nem látom akadályát.
Hacsak nem egy veszélyes, jóképű idegenről van szó.
Veszélyes ön?
Igen, nagyon veszélyes vagyok.
Mint azok az egzotikus nemesek a regényekben,
akikben ott van a keleti világ minden gonoszsága és titokzatossága.
Igen.
- Amerikába megyünk. - Valóban?
Egy új világ.
Egy új élet.
Nagy kár.
Miért?
Mert vámpír vagyok.
Elnézést, mit mondott?
Nézzen bele a tükörbe.
Milyen tükörbe?
Ha akarunk, mindig találunk egy tükröt.
Tessék.
Ez...
Hogy csinálta ezt?
A tükör
egy veszélyesebb varázslat, mint a többség gondolná.
Segít elképzelni valamit, vagy rosszabb esetben:
az igazságot mutatja.
Ön mit lát a tükörben?
Sok mindent.
Úgy gondolom megérdemli, hogy lássa, mi lehetett volna.
Mi lehetett volna?
Miért mondja ezt?
Mondtam már, szépséges Dorabella.
Vámpír vagyok.
- Disznó. - Tessék?
Négy hét Angliáig,
és két éjszaka alatt már három emberrel végzett.
Mint egy róka a tyúkólban.
Mint az ínyenc a borospincében.
Nagy gonddal választom ki az évjáratot: a vöröset és a fehéret.
Szeretem a hercegnőt és a matrózt is.
De odafigyel az étrendjére?
Muszáj.
Máskülönben Angliába
egy orosz tengerész társadalmi ismereteivel érkeznék.
Aztán mégis jóllakott. Róka, tyúkól.
Disznó, szarvasgomba.
Ha így halad, nem lesz, ki vezesse a hajót.
Tudtam, hogy kisebb legénység is elég lesz.
Nem az első alkalom lenne.
Azt mondta, túl meleg van.
- Mondtam, hogy legyen óvatos. - Semmit se látott?
Nem. Onnan, ahol álltam, semmit se láttam.
Ez képtelenség. Hol van?
Mi történt a feleségemmel?
- Lisszabon? - Két napra van.
Angliába megyünk,
megkettőzzük az őrséget.
Senki se lesz egyedül a fedélzeten.
Igen, uram.
Egy gyilkos tartózkodik a fedélzeten.
Attól tartok senkiben se bízhatunk.
Az ifjú hölgy nagyon rémültnek tűnik.
Láttál valamit, ami megrémített?
Nem hallja önt. Csak a jelbeszédet érti.
Meg kellene tanulnom ezt a nyelvet... Valamikor.
Ez nem csak gyilkosság.
A gonosz itt van a hajón.
Nézzenek ki. Nézzék.
Milyen köd az, ami követ egy hajót?
Egyezek, a gonosz munkálkodik, de ez biztos emberi gonoszság.
- Három ember halt meg. - Hárman eltűntek.
És hova tűntek? Szárnyuk nőtt, és elrepültek?
Milyen nevetséges ötlet.
Sötét erők.
Azok a sötét erők vitték el Dorabellát.
Nehéz elhinni, hogy
bármilyen természetfeletti lény ennyi vért hagyjon maga után,
hacsak el nem telt.
Uraim, gyilkos van a fedélzeten.
Az orrunk előtt áll... vagy rejtőzködik valahol.
Mindent átkutatunk.
Senki sem rejtőzhet soká egy ekkora hajón.
Talán a kilences kabinnal kellene kezdenünk.
Nincs ott semmi különös.
Azért biztos mindenki örülne,
ha benézhetnénk,
mivel mindenkire gyanakodnunk kell,
még Sokolov kapitányra is.
Nem látom okát, hogy kihagyjuk a kilences kabint.
Rendben. Átkutatjuk a kilences kabint.
Átkutatom.
Gondolom, hinnünk kell önnek.
Nem értem. Azt akarta, hogy átkutassák a kabint?
- Azt hittem, a kilences a maga kabinja. - Igen?
Micsoda bűz.
Itt nincs helye gyenge gyomornak.
Maradjatok itt.
Mit hallasz?
Lélegzést.
A kapitányé?
Nem.
Nos, uram?
Semmi nem változott. Az utas még mindig beteg,
más nincs a kabinban.
Jól megnéztem. Elégedettek vagytok?
A kapitány szava elég nekem.
Nekem is.
Egyelőre.
Úgy tűnik, ez csak egyszerű kerti föld.
Nem fuller föld, vagy bármi ilyesmi.
Persze. Maga tudós.
A Kalkuttai Egyetemen.
Vagy voltam.
Talán maga is tudós lenne?
Érdekel a tudomány.
A tudomány nem tud mindent.
Maga mit gondol erről?
Biztos látott már pár furcsa dolgot.
Itt volt az ideje.
Kérdezd a vadembert! Tudni fogja.
- A jövőbe lát. - Hát nem így van?
Nem foglalkozik mindenféle fekete mágiával a néped?
A népem?
Az elveszett bizalmat nehéz visszaszerezni.
Tudom.
De a hajót mind átnéztük tattól orrig.
Nem leltük nyomát elveszett barátainknak.
Egyetértenek?
Ez csak egy dolgot jelenthet.
Attól tartok.
Köztünk van.
Világos, mit kell tennünk.
Angliába kell mennünk,
ott átveszi az ügyet a hatóság.
Ha együtt maradunk, és óvatosak leszünk,
ha senki se...
Biztos leesett a vitorláról. Jézusom.
- Dr. Sharma? - Nem vagyok sebész.
Hívd ide Valentint!
Gyorsan, vérzik.
Lépjen hátra, ha nem bírja a vért.
És ön nem bírja, ugye?
Nem tud ellenállni, ha vért lát.
Ez nem csak táplálék.
Ez egy függőség.
Mosolyog.
Négyszáz év után jólesik egy kis megértés.
Nem, még nem értettem meg.
Nem teljesen.
Hét nagyon különböző utas a Demeteren.
Milyen kézenfekvő étrend szempontjából.
Hozzátok ide!
Hogy eshettél le? Pont te?
A köd az oka. Olyan, mint a méreg. Csinálj valamit.
- Csinálj valamit. - Megpróbálom visszatenni.
Ez semmin se változtat. Az ördög a hajón van.
- Az ördög. - Csináld!
Harapj rá erre. Tartsátok.
Jó estét, Drakula gróf.
Jól van?
Gondolom, kicsit mind feszültek vagyunk.
Nem éhes?
Olgaren, lenne egy kérdésem.
Mindig ennyi utasuk van?
Nem.
Nagyon furcsa.
Sosem voltak még ennyien...
és ennyire gazdagok.
És Lord Ruthven, gondolom ön a leggazdagabb.
- Miért választotta ezt a hajót? - Az üzlettársam
ajánlására.
Van egy csendestársam.
Ki ajánlja a Demetert?
Eszembe sem jutott kételkedni.
- Miért nem? - A társa segítsége révén
Lord Ruthven megkérhette Dorabellát, hisz vagyonra és rangra tett szert.
Lord Ruthven nem kételkedett semmiben.
Mit számít ez? A hajó az hajó.
Mr. Balaurnak megvolt rá az oka.
Hogy mondta? Balaur?
Igen, a csendestársam.
És az én támogatóm.
- Ez aztán a véletlen egybeesés. - Drakula gróf...
A fenevad lelepleződött.
Vérre éhezik és sírföldtől bűzlik.
Egy kifinomult úriember, de ez csak a látszat.
Egy úriember kifinomultsága, Agatha, mindig csak látszat.
Egy olyan úriemberé is, mint Mr. Balaur?
Kicsoda?
A Drakula a latin „dracul” szóból ered,
mely sárkányt jelent, ami románul „balaur”.
Úgy tűnik, nem igazán érti, mi az álnév lényege.
Szerintem leleményes.
Ennél leleményesebbnek kell lennie.
Ha a polgárok vérét kéri,
tanuljon meg köztük élni.
A hajó volt a főpróba Anglia előtt.
Feltöltötte az éléskamrát, hogy megtanulja visszafogni magát.
- Pontosan. - És Mr. Balaur,
a terve rosszul sült el.
Látja, nem ez a vesztes oldal.
Mit bámulsz?
A hajó el van átkozva.
Végünk van.
Ki ért még egyet velem?
Azokat hozd ide. Csak egy kiút van.
Értettem.
- Asszonyom? - Csitt.
- Azt hittem... - Csend.
Meghalt.
Egyszer mindenki meghal.
Álmodom.
Ez nem lehet igaz.
A valóság túl van értékelve.
Nem. Kérem, ne!
Azt hittem, már sosem válaszolsz.
Ne!
Milyen normális ember képes ilyenre?
Át kell kutatnunk a hajót még egyszer. A legénység maradjon párokban.
Ez sajnos nem fog menni.
De igen. Ez parancs.
Eltűnt egy mentőcsónak.
És azt hiszem,
a legénység is.
De hova mehettek?
Csak innen el.
Uram?
Yuri?
Itt az idő.
- Miről beszélsz? - Ki van a kilences kabinban?
Mikor vesztettem el ennyi bábut? Nyerésre álltam.
Nem, az elejétől fogva vesztésre állt.
Nem is iszik.
Bort.
A gyalog jól helyen áll.
Ha átviszem a másik oldalra, akkor királynő lesz.
Felejtse el a sakkot, és koncentráljon a játékra.
Ki van a kilences kabinban?
Hogy kerültem ide?
Nem emlékszik?
A kolostorban voltunk.
Elengedte Minát.
Azt mondtam, futás. Gyerünk!
De önt nem engedtem el, ugye?
Hol vagyok? Mi ez a hely?
Szerintem tudja, hol van.
Akikből táplálkozik, azok álmodnak.
A vámpír csókja
elszédít.
Az én véremet issza?
Agatha,
maga kiváló.
Olyan éleslátó,
tanult, bölcs,
még komisz is talán.
Egy ilyen ízt nem szabad elsietni.
Megőriztem önt.
Én vagyok az.
A kilences kabinban vagyok.
...senki nem lesz itt.
Uraim, attól tartok, a saját kezembe vettem a dolgokat.
Jöjjenek be.
Hadd könnyítsem meg a dolgukat.
Felismerik ezeket?
Portmann kendője.
Teljesen biztos.
Nézzék.
A nagyhercegnőé.
Az eltűnése estéjén viselte.
Ez nem volt itt az előbb.
- Trófeák. - Pontosan.
Mintha csupán egy beteg játék lenne.
Szerintem több bizonyíték nem is szükséges.
És itt van ő.
Az áldozatai vérében tocsog.
A gyilkos.
Utolsó szó, mielőtt felakasztunk?
Az isten szerelmére, látták őt. Teljesen erőtlen.
- Mit csinálnak? - Kapitány úr, ne szóljon bele.
- Gyilkost rejtegetett a hajón. - Nézzenek rá.
Hogy ölte volna meg azokat az embereket?
A látszat néha csal, dr. Sharma.
Biztos nem ő az.
Elbírt volna Abramoffal?
Portmannal? Nézzenek rá.
Mindegy, hogy néz ki. Ő volt az.
- Nem lehet biztos benne. - Uraim, kérem.
Ne hagyjuk, hogy eldurvuljon a helyzet.
Ez lincselés. Mi lehet ennél durvább?
Miért hallgatnak mindig erre az emberre?
Miért védi őt?
Megbízást kaptam bizonyos feltételekkel.
Megbízást?
Talán egy Balaur nevű férfitól?
Igen. Azt mondta, az újdonsült felesége nagyon beteg.
Angliába kell utaznia kezelésre.
Szép összeget fizetett az útért. Az ön útjáért.
Nem vagyok Mr. Balaur menyasszonya!
- Elég a szóból. Akasszuk fel. - Ne, várjanak!
Olgaren! Nem vagyunk barbárok,
és nem vagyunk birkák.
Nem akaszthatnak fel.
És miért nem?
Mert én...
vámpír vagyok.
Maga szerint ez vicces?
Hallgasson a kapitányra.
Gyenge és tehetetlen asszony vagyok.
Hogy öltem meg négy embert,
és dobtam a hullákat a tengerbe?
Mert vámpír vagyok.
Tudják, mi a vámpír, ugye?
Egy szörnyű, büdös, szánalmas szörnyeteg.
Egyszerű embereknek álcázzuk magunkat,
de előtör belőlünk a bestiális őrület,
ha vért láttunk vagy érzünk.
- Elég! - Ne, várjon.
- Ne! - Tapasztalt vagyok az ilyesmiben.
Egy módon ellenőrizhetjük le.
Nem. Figyeljen rám. Tudom, miről beszélek.
Felakasztjuk, és kiderül.
- Így nem lehet megölni. - Igaza van.
Hiába akaszt fel.
Nem fogok meghalni.
Ha ennek vége, téged eszlek meg először.
Aztán jönnek a többiek, egyik a másik után,
és nem fogom elsietni.
Nem hiszik el?
Gondoljanak azokra, akikkel már végeztem.
Csatlakoznának hozzájuk?
Akkor gyerünk.
Melyikük elég bátor hozzá, hogy elrúgja a hordót?
Én.
Befejezhetjük végre?
Elvitte a cica a nyelvét?
A számba haraptam.
Nézzenek rá.
Bevallom, hazudtam.
Nem én vagyok a vámpír, hanem ő.
Drakula gróf?
Ő az. Ő a vámpír.
Bocsássanak meg, hogy undorodom a gyilkos vérétől,
amit az arcomba köpött. Tegyenek vele, amit akarnak.
A kabinomban leszek.
El az utamból, gyermek.
Hozzá ne érjen!
Hozzá ne merjen érni.
Ügyes lány, jelbeszéd.
Ez sajnálatos. Annyira élveztem ezt az utat
és az embereket.
És nyomozónak se vagyok rossz, nemde?
Külön tehetségem van a gyanúsítottak kiszűrésére.
Ne!
Üljön fel, asszonyom. Lélegezzen.
Nagy levegő.
- Hova tűnt? - Nyugodjon meg! Vegyen mély levegőt!
Hol van? Hol van Drakula? Hova ment? Senki sem figyelt?
Önnek segítettünk.
A jövőben állítsanak fel fontossági sorrendet.
Egy vámpír van a hajón.
Agatha Van Helsing nővér vagyok, a budapesti Szent Mária-kolostorból.
- Sokolov kapitány? - Igen?
Felmentem a szolgálat alól.
Itt is van.
Dracula kabinja.
Úgy tűnik, nem használta.
A függönyöket behúzta.
Jól van?
Nem, haldoklom. De összpontosítsunk.
Drakulának a hazája földjével teli koporsóban kell aludnia.
Nem tudom, miért. Nem sok értelme van.
Földet mondott?
Igen, földet.
Valahol a hajón lennie kell egy doboz erdélyi földnek.
Van itt ilyesmi?
Ötven doboz föld van a raktérben.
Hogy értette, hogy van tapasztalata ilyen téren?
A kutatásaim néha sötét fordulatot vettek.
Az élet folytatása
a síron túl. Az élőhalottak.
A nosferatu.
Létezik ilyesmi.
Drakula mindenkit okkal hívott ide.
Önt nyilvánvalóan a tudása miatt.
Vajon bennem mit látott?
Fogalmam sincs.
Bármi legyen a szándéka velem,
a lányomat nem veheti el.
- Látta, hogy nézett rá? - Mi az?
Ez...
a végső megoldás.
Létezik halál, és létezik élőhalál.
- Ez az utolsó? - Van még egy.
Hallottátok, még egy.
Ne, várjanak!
Inkább hagyjunk meg neki egy dobozt.
Egy pihenőhelyet.
Most az árnyékban rejtőzik,
de a napfény legyengíti. Pihennie kell.
- Ha csak egy doboz van... - Akkor csapdába ejthetjük.
Talán csökkenthetjük a lehetőségeit.
Most növeljük a mieinket.
Biztos, van a hajón valahol egy Biblia.
- Sajnos az enyém elveszett. - A kabinomban.
Kérem, hozza ide.
Nagyon meggyőző ember a gróf.
Azt is mondanám...
csábító.
Nem kéne a fedélzeten segítenie?
Nem tudom, hol kellene lennem.
Talán itt az ideje, eldönteni ki mellett állok.
Ha Drakula gróf Mr. Balaur,
Ne bízz benne!
akkor ő a csendestársam.
Talán ezt látja bennem a gróf.
Egy társat.
És ha jó a megérzésem,
most csatlakozik hozzánk.
Köszönöm.
Igazán semmiség. Van egy üzleti megállapodásunk.
Társak vagyunk.
Szeretném, ha ez így maradna.
Meddig?
Úgy tudom, a vámpírok az örök élet áldását élvezik.
Én is, de elég soká tart megbizonyosodni róla.
Összeáll
ezzel a teremtéssel.
Ez üzlet.
Nem vagyunk ostobák.
- A tudomány embere vagyok. - Dr. Sharma,
ön korának egyik nagy elméje, de ezt senki sem ismeri el
a saját országában.
Én azonban
felismerem a zsenialitását, és alig várom, hogy elfogyasszam.
Nem.
Dobja el, hallja?
Inkább haljon meg a lányom,
minthogy olyan legyen, mint ön.
Vajon komolyan gondolja?
Tegye le a kezét, vagy a szeme láttára lövöm le.
Nem teszi meg.
Adja meg magát nekünk,
vagy esküszöm, meghúzom a ravaszt.
Mit választ a józan ész embere?
Halott vagy élőhalott?
Uram, bocsáss meg!
Yamini.
Ez a valami,
ez a Drakula
csak egy szörnyeteg.
Azt hittem, ön egy igazi férfi.
Annál sokkal több leszek.
Most nézze, mit tett.
Önért tettem.
Miért?
Azt hittem, engem választott.
Dorabelláért...
választottam.
Most, hogy megörökölte a vagyonát, én is megöröklöm magától.
- Társam. - Nem.
Mindent köszönök.
Kérem, ne.
Nyugodjon meg.
Nagyon jól csinálja.
Dr. Sharma?
Még mindig nem értem.
Urunk szent szava.
A kolostorban működött
szentostyával, szóval bíznunk kell benne.
Csak ennyiben bízhatunk?
A babonákban? Tündérmesében?
Látta, mit tett vele a kereszt.
Attól, hogy egy őrült hisz benne, babona marad.
Gyilkos van a fedélzeten, egy ember az.
Ha őrült is.
A kolostorban?
Apáca vagyok. Mondtam?
Tökéletes, ő meg apáca.
Tábornok meg stratégia kell ide, nem apácák.
Nem tűnik apácának.
Már mondták.
Mi a baj?
Mi történt?
Könnyek a gazdádért?
Azt hittem, megvetetted.
Nem volt a gazdám.
Kapitány, kérem, ne ráncolja a homlokát.
Hogy vette észre?
Hallható.
Ez a kör megvéd minket?
Azt hiszem, igen.
- Azt mondta, a kolostorban működött. - Igen.
De mégis itt van.
Mi történt?
Drakula másnak álcázta magát,
és bejutott.
Agatha nővér?
Piotr.
Ébredj, fiú!
Kérlek, mondd el még egyszer, mi történt odalent.
Láttad, ahogy Drakula végez az angollal, ugye?
Igen.
És Drakula meglátott?
Igen.
Aztán elengedett?
Igen.
Megkérdezhetem, miért?
- Nem tudom. - Nem, Piotr.
Én sem tudom.
Folytasd, Piotr, magyarázd el.
Mondtam már. Lord Ruthven vérét itta.
Elfoglalt volt.
Elfoglalt?
Igen.
Elszaladtam.
Nem érdekeltem őt.
Elengedett.
Olgaren, mi folyik itt?
Victor?
Csak próbáld megmagyarázni.
Elmagyaráztam.
- Ennyi az egész. - Piotr,
meg kell bizonyosodnunk róla, hogy nem fertőzött meg.
Hogy megszállta-e.
Egyszer láttam egy farkas gyomrából kimászni.
Tudnunk kell.
De hogyan?
Piotr, a kör még nem volt kész, mikor beléptél, ugye?
Azt hiszem.
Nem vettem észre.
Most, hogy be van zárva,
egy vámpír semmilyen esetben sem tud már belépni.
Piotr, lépj ki a körből.
De...
azt mondta, nem biztonságos.
- Nem. Ezt nem teheti a fiúval. - Csak egy pillanatra.
Piotr...
lépj ki a körből.
Ez parancs.
Csak lépj ki egy pillanatra.
Csináld!
Most!
Ügyes fiú. Most gyere vissza.
Mindkét lábbal.
Ez nagyon vicces volt.
Isten óvjon minket.
Megint ez?
Unalmas könyv.
Mit akar?
Amit mindig.
Ennivalót, egy kis társaságot.
A dobozokat megsemmisítettük.
Nincs menedéke, nincs nyugvóhelye.
Észrevettem, hogy az egyik dobozom még megvan.
Pihenjen benne nyugodtan.
Nem keltjük fel.
Értem.
Csaliként használja.
Hiányozni fog.
Értem ne sírjon.
Túl kedves.
Hát,
azon tűnődöm...
- melyikük lesz. - Melyikünk lesz mi?
Egyikük meg fog törni. Fiatal az éjszaka.
Azt várja, hogy megadjuk magunkat?
Igen.
- De miért? - Mi az alternatíva?
Csak idő kérdése.
Gyerünk.
Nem szeretnének szépen meghalni?
Kockáztassanak, harcoljanak.
Essenek el csatában, ahogy annak lennie kell.
Biztos jobb, mint ez ócska patthelyzet.
Nem patthelyzet, Drakula gróf.
Előnyünk van önnel szemben, vagy legalábbis nekem.
Úgy látom ezen a hajón
csak én nem őrültem meg.
Most már érdekel.
Egy régi könyv oldalai, a fedélzetre szögelve,
ennyi tartja odakint?
A haragja, a hitetlensége, a szkepticizmusa erős ízű.
Mámorító.
- Ne hagyja, hogy összezavarja. - Nem zavar össze.
Ez az ember megölte Tomot.
Lord Ruthven. Ő...
Elvette életem szerelmét, és én nem játszok tovább.
Hol van? Mit tett vele?
Csali.
Mint a többiek. Rendben kell tartani a vágóhidat.
Nos, Adisa, mondja.
Mit lát maga előtt?
Egy férfit.
- Csak ennyit? - Még ennyit se.
Egy gyilkost.
Ha ilyen magabiztos és ilyen dühös,
akkor lépjen ki a körből.
Még ha nem is hiszi el, ami nyilvánvaló,
tudja, hogy veszélyes.
Lépjen ki a körből, és táncoljon velem.
Az igaza nem ér ennyit.
Ellene semmit sem ér.
Életmentőnek hívják.
Hát én bízom benne. Bízom az acélban és a porban.
Rendben, lője le, csak ne lépjen ki a körből.
Erősnek kell lennünk, és a körben kell maradnunk!
Igen, maradjon a körben.
Tegye, amit mondanak, mint mindig,
mert te ebben jó, mert egy szolga.
Nem számít milyen ostoba vagy szép és jóképű a gazdája,
maga mindig a háttérben marad.
Egy bűnös titok.
- Ne! - Állj!
Tudtam, hogy képes rá.
Végre a maga ura.
Jöjjön vissza! Jöjjön már vissza!
Ez egy kivégzés.
Ezt Tomért teszem.
Fogják le. Tartsák a fedélzeten, Olgaren.
Drakula gróf!
Menjen a pokolba!
Hol van Olgaren?
Főz.
Mikor már azt hittük, megússzuk.
És a nővér?
A szokásos.
Vedd át kormányt.
Meddig ellenőrzi még?
Biztosnak kell lennem.
- Egy hete történt. - De ha túlélte,
időbe telik míg felépül.
Azt mondta,
csak a hazája földjében fekve épülhet fel.
Csak ez maradt a fedélzeten. Legyen hite.
Küszködök vele.
Nemsokára elérjük Whitbyt. Csatlakozik hozzánk?
Van még egy mentőcsónak, ugye?
Igen, miért?
Ez a hajó sosem érheti el Angliát.
Miről beszél?
Átnéztem a szállítmányt. Megvan minden, amire szükségünk van.
- Babázni szeretne? - Nem.
Salétrom, kén, faszén.
Lőporhoz?
Elég ahhoz, hogy felrobbantsuk a hajót,
nem igaz?
Itt jó is lenne, nem?
Igen, akkor elsüllyedne. De miért?
A vámpír okozta fertőzés nem juthat el az Újvilágba.
Bízzon bennem.
A Demeter nem érhet partot.
Mikor fogadja el, hogy nyert?
Mikor meghalok.
A vámpír átka bennem él.
Semmiképp sem mehetek Angliába.
Nem. Agatha, ne.
- Nem hagyom... - Beszéljen Drakuláról, ha akar.
Mondja el, mi történt itt a Demeteren.
De ne árulja el, hol fekszik.
Vagy mondja, hogy máshol fekszik. Messze innen.
Meg kell óvni a kíváncsiskodókat.
- De meghalt. - Olyan, mint egy járványhajó.
Minden óvintézkedést meg kell tenni.
Elég a szavakból.
Magyarázza el Olgarennek és Piotrnek, aztán menjenek.
A lőport megoldom.
Menjen. Nem érek rá egész nap.
Szó szerint, mint kiderült.
Agatha nővér?
Elég.
Apáca vagyok.
Már említette.
Nem helyes.
Tudom,
de meg kell tenni.
- De Agatha nővér... - Isten gondoskodik Agatha nővérről.
Ha jót akar magának.
Készen állunk, kapitány.
Engedjétek le.
Gondolom, itt az ideje egy utolsó beszélgetésnek.
Remélem, tárgyalhatunk arról,
hogy az öngyilkosság főbűnnek számít-e.
Halló?
Van ott valaki?
Elsüllyedek a hajóval együtt.
Réges-rég megtanultam, ez a kapitány feladata.
Egyet az útra?
Egyet az útra.
A fedélzeten.
Egy ágy.
A hazája földjével.
Életben van.
Sokolov, életben van!
Sokolov viszont már nincs.
Attól tartok, torkos voltam.
Éhen halok.
Úgy vélem, a terv
egy ital a fedélzeten.
Remélem, velem is beéri.
Foglalja le.
Ez visszarepít a múltba.
Úgy három évszázaddal.
Megismételhetnénk.
Szerintem inkább ne.
Teljesen egyetértek.
Hogy érzi magát?
Különösen halandónak.
- És ön? - Elpusztíthatatlannak.
Hogy csinálta?
Átúsztam a hajó alatt, és felmásztam a túloldalon.
Elég egyszerű menekülés, de hatékony.
- Azt hittem, nyertünk. - Ha ez megnyugtatja, Agatha,
minden elődjénél ügyesebb volt.
Nézze!
A gyalog majdnem átjutott a tábla másik oldalára.
De attól tartok, nem lesz második királynő.
Piotr és Olgaren megúszta.
Nem ehetek meg mindenkit.
Sajnos dr. Sharmáról is lemaradtam.
Imádom a tudományt.
A tudomány a jövő, Agatha.
És mégis fél a kereszttől?
Persze. Mindenki fél tőle, ez a baj.
Nem az erény és a kedvesség szimbóluma. A rettegés és az elnyomás jelképe.
Az idióta egyház évszázadokon át kínozta a parasztokat.
Én meg olyan régóta iszom ezeknek a parasztoknak a vérét,
hogy magamba szívtam a félelmüket.
Istenem!
Alig várom, hogy megegyek pár ateistát.
Nem.
Tessék?
Nem. Nagyon szép és logikus, de nem ez az oka.
Miből gondolja?
Azt hiszem, Drakula gróf, lassan megismerem.
Tudom, mikor hazudik.
Miért hazudnék magának?
Nem hazudna. Nem nekem hazudik.
Miért cseveg velem?
- Szokás, nem? - Magánál nem.
Sosem késő megváltozni.
Vitázni próbál velem.
El akarja terelni a figyelmem?
Mit is szokott mondani?
Ó, igen. Egy apácát nem szabad siettetni.
Csinálja. Nyertem.
A szememben izzó gyűlölet lesz az utolsó dolog, amit megpillant.
Akkor meghaltak?
Igen.
És most?
Emlékezünk rájuk.
Hogyan?
Elmeséljük a történetüket.
Szóval...
hogy tetszett a tenger, Piotr?
Marius.
Marius?
Ez a nevem.
A barátaim így hívnak.
Üdv Angliában, Drakula gróf.
Mi tartott eddig?
FOLYTATÁSA KÖVETKEZIK
A feliratot fordította: Kocsis Andrea